![](https://pplstatic.nyc3.cdn.digitaloceanspaces.com/static/images/dummy-gradient.jpg)
![Petr Ivanovich Rychkov](https://pplstatic.nyc3.cdn.digitaloceanspaces.com/static/images/dummy.jpg)
Petr Ivanovich Rychkov
Quick Facts
Biography
Петро́ Іва́нович Ричко́в (*1 жовтня 1712 — †15 жовтня 1777) — етнограф, географ, економіст, історик, дослідник походження мордовського народу.
Член-кореспондент Санкт-Петербурзької Академії наук (1759), Вільного економічного товариства (1765). Автор праць з географії, економіки, геології, біології. Росіянин за походженням.
Історичні праці Ричкова присвячені проблемам археології, етнографії, економіки народів Поволжя, Уралу, російській колонізації краю.
У праці «Топографія Оренбурзької губернії» (1762) містяться вказівки на міграції мордви до Південного Приуралля, полеміка з авторами, які відносили мордву до татар. Він звернув увагу на розподіл мордовського населення на 2 субетноси — мокшу та ерзю.
Оригінальні спостереження Ричкова стосуються багатьох боків духовної (релігійний світогляд) та матеріальної культури, економічного стану мордви Уфімської й Ісетської провінцій Оренбурзької губернії.
Цікаві думки Ричков висловлював з приводу етнокультурних зв'язків мордви та інших народів.
Праці
- Опыт Казанской истории древних и средних веков. — СПб., 1767
- Введение к Астраханской топографии. — М., 1774
Джерела
- Кулябко Е. С., Черников А. М. Первый член—корреспондент АН П. И. Рычков // Вестник Академии наук СССР. — 1962. — № 10
- Мокшин Н. Ф. Мордва глазами зарубежных и российских путешественников. — Саранск, 1993
- Мордовия. Кто есть кто. Энциклопедический словарь—справочник. — Ульяновск, 1997. — с. 354
- Витевский. Неплюев и Оренбургский край. — Вып. 2
- Пекарский. Сношения Петра Ивановича Рычкова с академией наук в XVIII столетии. — СПб., 1866
- Пекарский. Жизнь Петра Ивановича Рычкова и его литературная деятельность // Сборник статей, читанных во втором отделении академии наук. — 1869. — Т. 2
- Сборник исторических и статистических материалов о Симбирской губернии. — Симбирск, 1868. — С. 127–142