Biography
Lists
Also Viewed
Quick Facts
Intro | Ukrainian politician | ||||||||||
Places | Poland Russia Ukraine | ||||||||||
was | Politician Prisoner Political prisoner Photographer Translator | ||||||||||
Work field | Arts Crime Politics | ||||||||||
Gender |
| ||||||||||
Birth | 9 August 1926, Stetsivka, Sniatyn Raion, Ivano-Frankivsk Oblast, Ukraine | ||||||||||
Death | 14 May 2017Ustia, Kolomyia Raion, Ivano-Frankivsk Oblast, Ukraine (aged 90 years) | ||||||||||
Star sign | Leo | ||||||||||
Politics: | Organization Of Ukrainian Nationalists | ||||||||||
Awards |
|
Biography
Євге́н Степа́нович Гриця́к (9 серпня 1926, с. Стецева, нині Коломийського району Івано-Франківської області — 14 травня 2017) — член молодіжної організації ОУН(м), учасник Другої світової війни на боці Червоної Армії, один з керівників повстання в Норильских таборах 1953 року.
Член районного об'єднання Всеукраїнського товариства «Просвіта» імені Тараса Шевченка.
Життєпис
Народився 9 серпня 1926 року в с. Стецева Снятинського повіту Станиславівського воєводства (нині Снятинського району Івано-Франківської області, Україна) в родині селян Параски Іванівни Грицяк (Курилюк) (1907–?) та Степана Васильовича Грицяка (1902–1945). Євген Грицяк мав брата Петра (1932–?).
До ув'язнення
Перед початком Другої світової війни закінчив Стецівську неповну середню школу, а в період німецької окупації був студентом середньої торгової школи (м. Снятин). Саме тоді, юнаком 16-17 років, став членом Молодіжної мережі ОУН.
У липні 1944 мобілізований, служив солдатом 4-го Українського фронту у боях поранений, нагороджений медаллю «За Відвагу». У серпні 1945 року нагороджений медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.».
Арешт і ув'язнення
У 1949 році радянська розвідка розкрила минуле Грицяка, він був заарештований і 12 грудня 1949 засуджений до смертної кари, яку замінили на 25-літнє позбавлення волі. Карався в Джезказгані, Норильську, Владимирській в'язниці, на Тайшетській трасі, в Іркутській в'язниці, Інті та Мордовії.
У таборах ГУЛАГу Грицяк постійно й активно протистояв сваволі табірної і в'язничної адміністрації, за що мав 42 дисциплінарні покарання і за три з них — по 1 рік закритої тюрми. Либонь, найдраматичнішим було перебування Євгена Грицяка в Норильських таборах. Уже весною 1952, коли Євген Грицяк ще був у таборі Караганди (Казахстан), у нього з'явилась ідея всегулагівського страйку, однак він розумів, що повна ізольованість людей, а головне всепроникний страх і виснаження в'язнів, роблять цю ідею нездійсненною, і вирішив провести таку акцію в своїй зоні, сподіваючись на те, що рух опору пошириться як ланцюгова реакція на інші табори. Під ту пору кількість таборів в СРСР і ув'язнених у них людей досягли небувалої величини, умови роботи й утримання людей були жахливими. Очевидно, що доведені до відчаю ще й жорстокістю та безкарністю адміністрації в'язні в багатьох місцях ГУЛАГу доходили того самого висновку — необхідно захисти свою гідність. У Караганді в'язні почали чинити спротив знущанням охорони й кримінальників. Наслідком цього в'язнів розвезли по різних таборах. Грицяк потрапив у заполярний Горлаг Норильська. Там руками в'язнів тоді будували Норильський гірничо-металургійний комбінат, вони працювали в копальні, а також будували місто. Горлаг складався з шести відділень, у кожному утримувалося по кілька тисяч осіб. У 4-му відділенні, куди спрямували Грицяка, було понад п'ять тисяч осіб. Коли в березні 1953 помер Сталін, усі сподівалися пом'якшення умов у таборах, однак у перші місяці адміністрація повелася ще жорстокіше (розпочалися розстріли непокірних і підозрюваних), що й призвело до повстання у всіх зонах Горлагу в травні. Грицяк очолив опір у своїй 4-й зоні. 25 травня 1953 року в'язні припинили роботу просто на будмайданчику, відмовилися повертатися в житлову зону. Три дні на будмайданчик не завозили їжу. Через три дні в'язні повернулися в житлову зону, де на знак солідарності з ними голодували ті, що залишалися в зоні. На роботу в'язні виходити відмовилися.
Спроби взяти в'язнів в одній із зон з допомогою солдатів з кийками і навіть офіцерів, які стріляли перед себе, не увінчалися успіхом — щільний натовп в'язнів учинив спротив, вступив у кулачний бій. Керівництво табору зміцнило охорону, але до якихось рішучих дій не вдалося. В'язні вимагали приїзду комісії з Москви й виконання їхніх вимог: припинити розстріли; скоротити робочий день до 8 годин, гарантувати вихідні дні; дозволити листуватися з близькими; вивезти із Заполяр'я всіх інвалідів; поліпшити харчування; зняти з бараків замки й ґрати, а з людей — номерні знаки; припинити катування на допитах і практику закритих судів; скасувати постанови ОСО (особливої наради) як неконституційного органу; організувати перегляд особових справ усіх політв'язнів. Ці вимоги Грицяк 6 червня пред'явив членам комісії, що приїхала з Москви. 9 червня 1953 року в'язням оголосили, що уряд задовольнив частину вимог, зокрема, в'язням дозволено відсилати 2 листи на місяць, а також мати побачення з родичами; установлюється 8-годинний робочий день і гарантуються вихідні дні; з бараків знімаються замки і ґрати, а із в'язнів — номерні знаки та інше.
Однак після цього не все обіцяне було виконане, зокрема, вивезення на материк усіх інвалідів і повна зміна керівництва Горлагу. Окрім того, розпочалися провокації. Страйк довелося продовжити. Тільки в серпні 1953, після масового розстрілу в'язнів 3-ї зони, опір був придушений.
Після цього Грицяка спровадили спочатку до в'язниці Норильська, а потім до Владимирської в'язниці.
Перебуваючи в камері-одиночці, він вивчив англійську. Мова потрібна була йому для опанування йоги, що допомогло йому вижити.
Звільнення
1956 року був звільнений за постановою Комісії Президії Верховної Ради СРСР.
Він повернувся до рідного краю, працював вантажником, маляром, його навіть хвалили в місцевій газеті. Але в 1958 Євгену Грицяку заявили, що його прописка скасовується, тобто йому заборонено жити в Західній Україні, і він вимушений був полишити батьківщину. Знайшов роботу й прописався в місті Караганді.
Повторний арешт
28 січня 1959 року Є. Грицяк був заарештований за постановою Президії Верховної Ради СРСР, у якій було сказано, що постанова Комісії Президії Верховної Ради СРСР від 7 липня 1956, за якою Грицяк був звільнений, скасовується з огляду на тяжкість учиненого ним злочину. Таким чином, набрав сили попередній вирок 1949 року — 25 років позбавлення волі. Усі наступні роки Грицяк домагався пояснень, у чому ж полягає тяжкість його злочину, та відповідь була одна: засуджений обґрунтовано.
1961 року Є. Грицяк: надіслав лист-протест до ЦК КПРС з приводу переслідувань його за те, що був одним із лідерів повстання в'язнів 1953, де описав становище в'язнів у Норильських таборах, сваволю й жорстокість адміністрації та пояснює, що саме проти цього повстали в'язні, а не проти радянської влади; одержав у мордовському таборі атестат про середню освіту. Начальство таборів характеризує Грицяка як добросовісного працівника з доброю поведінкою.
1964 року справу Грицяка розглядала Воєнна колегія Верховного суду СРСР, наслідком чого термін позбавлення волі був скорочений до 10 років і з нього була знята судимість. І тільки тепер Грицяк дізнався, що 1959 його винуватили в тому, що ніде не працює, не припинив антирадянської діяльності, створив у Вінницькій області Організацію українських націоналістів, чого насправді не було. На підставі матеріалів повторного слідства в 1961–1964 рр. був частково реабілітований. Повністю виправданий Івано-Франківською обласною прокуратурою за відсутністю складу злочину в 1992 році.
Друге звільнення
6 жовтня 1964 Грицяк звільнений. Повернувся додому, одружився, народилася донька.
У дисидентському русі Грицяк участі не брав, проте активно займався правозахисною діяльністю, підписав заяву на підтримку «Хартії-77». Утиски не припинялися, він не міг улаштуватися на роботу, йому погрожували, що знову посадять, погрожували звільнити з роботи дружину. Грицяк вирішив емігрувати з СРСР. У 1973 він одержав виклик на виїзд до Ізраїлю від свого друга-співтабірника Авраама Шифріна, з яким підтримував тісні стосунки. Однак дозволу на виїзд так і не одержав, хоч неодноразово звертався в різні інстанції, аж до Л. Брежнєва.
У 1980 закордонне видавництво «Смолоскип» видало книгу Грицяка «Короткий запис спогадів. Історія Норильського повстання», після чого розпочалися нові утиски й погрози з боку КДБ. Тоді Грицяк написав листа Леоніду Брежнєву, в якому, зокрема, писав:
Обидва ми рівноправні громадяни Радянського Союзу і… обидва написали свої спогади. Ви писали про свій шлях, я про свій… Ви опублікували свої спогади в Радянському Союзі і за кордоном, я — тільки за кордоном. Але Вас не викликають, як мене, в КДБ і не питають, яким шляхом Ви передали за кордон Ваші спогади, від Вас не вимагають відречення від Вашої праці… Навпаки, Вас вихваляють і Вами захоплюються… Чому мене збираються судити? Адже Вас ніхто не судить?! |
У 1990 на запрошення Проводу ОУН Грицяк побував у США та Канаді, виступав у багатьох містах із розповідями про Норильське повстання.
1993 був запрошений адміністрацією Норильська на святкування 40-річчя міста. Був на відкритті міського музею, присвяченого, в основному, історії розвитку Горлагу та повстанню в ньому в'язнів.
Грицяк був учасником двох конференцій Всеукраїнського товариства політичних в'язнів і репресованих у Києві та трьох міжнародних конференцій «Опір в ГУЛАГу». Один із його виступів був опублікований в журналі «Воля».
Розмірковуючи над питаннями добра і зла в нашому світі, Грицяк дійшов висновку, що поправити світ може тільки той, хто виправив себе. Так, він ще в неволі почав шукати шляхи самовдосконалення. Знайшов їх в ученні індуїстських йогів.
1992 року в київському видавництві «Здоров'я» вийшла «Повна ілюстрована книга йоги» в перекладі Грицяка з англійської мови, він також закінчив переклад книги Парамаганси Йогананди «Автобіографія йога», яка вийшла 2015 року у видавництві Self-Realization Fellowship.
Грицяк був пенсіонером і мешкав у селі Устя Івано-Франківської області.
За років Незалежності був малознаним в Україні. Увагу громадськості до Євгена Грицяка привернули публікації у газеті «День» у 2009 році, після чого Президент Віктор Ющенко нагородив його орденом «За мужність» I ступеня.
У серпні 2016 року Євгена Грицяка нагородили медаллю «25 років незалежності України».
Помер 14 травня 2017 року в Івано-Франківській області.
Похований у селі Устя Івано-Франківської області.
Відзнаки
- 1945 — Медаль «За відвагу»
- 1945 — Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- 1999 — Орден «За мужність» III ступеня.
- 2009 — Орден «За мужність» I ступеня.
- 2016 — Ювілейна медаль «25 років незалежності України»
Публікації
- Є. Грицяк. Короткий запис спогадів. — Балтимор-Торонто : Українське видавництво «Смолоскип» ім. В. Симоненка, 1980. — 117 с. — ISBN 0-914834-30-4.
- Грицяк Євген. Норильське повстання / Харківська правозахисна група. — Х. : Права людини, 2008. — 104 с. — ISBN 978-966-8919-41-1.
- Переклади
- Свамі Вішнудевананда. Повна ілюстрована книга з йоги / Переклад з англійської мови Є. С. Грицяка. — К. : Здоров'я, 1992. — 192 с. — ISBN 5-311-02679-0.
- Парамаганса Йогананда. Автобіографія йога / Переклад з англійської мови Є. С. Грицяка. — Self-Realization Fellowship, 2015. — 538 с. — ISBN 978-0-87612-663-9.
Інтерв'ю
Євген Грицяк: спогади про Норильське повстання та деталі з життя в'язнів ГУЛАГу
Виноски
- ↑ Czech National Authority Database
- ↑ Указ Президента України № 336/2016 від 19 серпня 2016 року. Архів оригіналу за 8 вересня 2016. Процитовано 21 вересня 2016.
- ↑ Легенда спротиву. Помер незламний українець і легенда спротиву ГУЛАГу Євген Грицяк // Україна молода. — № 57 (5217) (16 трав.). — С. 2. — (Втрати).
- ↑ Приказ подразделения №: 38/н от: 12.07.1945 (рос.)
- ↑ Акт о вручении медалей (рос.)
- ↑ Надія Тисячна (8-9 квітня 2011). Нове покоління українців ідентифікує себе з незалежною Україною. День. с. 7. № 62-63. Архів оригіналу за 19 серпня 2016. Процитовано 7 серпня 2016.
- ↑ Права Людини в Україні Євген Захаров. Ювілей Євгена Грицяка
- ↑ Олег Карп'як (22.05.2013). Йог і бандерівець: спогади керівника Норильського повстання. BBC-Україна. Архів оригіналу за 6 березня 2022. Процитовано 29.08.2016.
- ↑ Вадим Лубчак (8.08.2016). «Ганді» зупинився в Усті. День. № 140 (2016). Архів оригіналу за 21 січня 2021. Процитовано 29.08.2016.
- ↑ Ольга Решетилова (30 грудня 2009). Євген Грицяк: нове відкриття Україні. День. № 238. Архів оригіналу за 16 грудня 2013. Процитовано 13 грудня 2013.
- ↑ Указ Президента України від 18 серпня 2009 року № 619/2009 «Про відзначення державними нагородами України працівників підприємств, установ та організацій»
- ↑ Лідера Норильського повстання Євгена Грицяка нагородили ювілейною медаллю «25 років незалежності України». УІНП. Архів оригіналу за 29 вересня 2018. Процитовано 29.08.2016.
- ↑ Zaxid.net. На Івано-Франківщині помер один з керівників Норильського повстання Євген Грицяк. ZAXID.NET. Архів оригіналу за 16 травня 2017. Процитовано 21 травня 2017.
- ↑ /Правда, Івано-Франківськ/. Архів оригіналу за 21 травня 2017. Процитовано 21 травня 2017.
- ↑ Інформаційне Агентство АСС (16 травня 2017). Чернівецькі активісти попрощались із легендарним оунівцем Євгеном Грицяком. Архів оригіналу за 1 грудня 2020. Процитовано 21 травня 2017.
- ↑ Указ Президента України № 1329/99 від 14 жовтня 1999 року «Про нагородження відзнаками Президента України ветеранів Великої Вітчизняної війни 1941—1945 років». Архів оригіналу за 20 серпня 2016. Процитовано 8 серпня 2016.
Література
- Сопротивление в ГУЛАГе. Воспоминания. Письма. Документы. : [рос.] / Сост.: Виленский С. С. — М. : Возвращение, 1992. — 236 с.
- Хроника текущих событий.— Нью-Йорк: Хроника.— 1977, вип. 43.— С. 81-83; вип. 45.— С. 65.
- Український правозахисний рух. Документи і матеріали УХГ.— Балтимор-Торонто: Смолоскип, 1978.— С. 170.
- Архів ХПГ.
Посилання
- Музей дисидентського руху. І. Рапп. Переклав В. Овсієнко. «Грицяк Євген Степанович»
- Рецензія на книгу «Історія Норильського повстання. Короткий запис спогадів» та зібрання посилань на тему
- Йог і бандерівець: спогади керівника Норильського повстання
- Алла Дубровик, Вікторія Скуба, Марія Семенченко. Євген Грицяк: Я всіх політиків міряю за лекалами Ганді // День. — 2013. — 23 трав.
- Євген Грицяк: Цієї війни було не уникнути (відео). — 19.02.2015
- Украинец № 777. Кто возглавил восстание против советской тюремной системы. — 2015. — 12 черв. (рос.)
Антирадянський Рух Опору в Україні | ||
---|---|---|
Антирадянський Рух Опору в Україні | ||
1918—1922 | Холодноярська республіка | |
1922—1939 | Українська військова організація • Організація українських націоналістів | |
1939—1955 | Українська повстанська армія • Організація українських націоналістів • Українська головна визвольна рада • Організація українських націоналістів революційна • Організація українських націоналістів за кордоном • «Пробоєм» | |
1955—1985 | Дисидентський рух • Шістдесятники • Об'єднана партія визволення України • Український національний комітет • Українська національна партія • Реалістичний робітничий гурток демократів • Українська робітничо-селянська спілка • Український національний фронт• Українська Гельсінська група • Росохацька група • Спілка української молоді Галичини • Ходорівська група | |
1985—1991 | Українська Гельсінська спілка | |
1918—1922 | Холодноярська республіка | |
1922—1939 | Українська військова організація • Організація українських націоналістів | |
1939—1955 | Українська повстанська армія • Організація українських націоналістів • Українська головна визвольна рада • Організація українських націоналістів революційна • Організація українських націоналістів за кордоном • «Пробоєм» | |
1955—1985 | Дисидентський рух • Шістдесятники • Об'єднана партія визволення України • Український національний комітет • Українська національна партія • Реалістичний робітничий гурток демократів • Українська робітничо-селянська спілка • Український національний фронт• Українська Гельсінська група • Росохацька група • Спілка української молоді Галичини • Ходорівська група | |
1985—1991 | Українська Гельсінська спілка |
Табори ГУЛАГу | ||
---|---|---|
Табори ГУЛАГу | ||
А | Азовлаг • Актюбінлаг • Алданбуд • Алданлаг • Алтайлаг • Амгуньлаг • Амурлаг (1938—1941) (1947—1953) • Ангарлаг • Ангренлаг • Аралічевлаг • Архбумлаг • Астраханлаг • Ахтублаг • Ахунлаг | |
Б | Баженовлаг • Байдарлаг • Бакаллаг • Баковлаг • Балахлаг • Балейлаг • Бамлаг • Барашевлаг • Безім'янлаг • Білогорлаг • Білбалтлаг • Білрічлаг • Берлаг • Березлаг • Березовлаг • Бирлаг • Бобровлаг • Богословлаг • Бодайболаг • Борлаг • Букачачлаг • Бурлаг • Буреполомлаг • Бутугичаг (підрозділ Теньлаг) | |
В | Ванінлаг • Верхижемлаг • Ветлаг • Вишлаг • Владлаг • Волголаг • Воркутлаг • Воронінлаг • Востоклаг • Востураллаг • Витегорлаг • Вяземлаг • Вяртсильлаг • Вятлаг | |
Г | Гагарлаг • Гдовлаг • Глазовлаг • Горлаг • Горшорлаг • Гурлаг • Гусиноозерлаг | |
Д | Дальлаг • Джезказганлаг • Джидинлаг • Джугджурлаг • Дмитровлаг • Донлаг • Дорлаг • Дубогорлаг • Дубравлаг | |
Є-Ж-З-І | Єнісейлаг • Єнісейжелдорлаг • Єнлаг • Єрмаковлаг • Желєзлаг • Заимандровлаг • Заполярлаг • Заплаг • Зирянлаг • Івдельлаг • Індігірлаг • Інтинлаг | |
К | Казлаг • Калуглаг • Каменлаг • Камишлаг • Каракумлаг • Каргопольлаг • Карлаг і А. Л. Ж. И. Р. • Каспійлаг • Кексгольмлаг • Кизеллаг • Кимперсайлаг • Китойлаг • Ключевлаг • Кольлаг • Косланлаг • Косьвинлаг • Котласлаг • Кочкарлаг • Красногорлаг • Краслаг • Кузбаслаг • Кузнєцлаг • Кулойлаг • Кусьїнлаг | |
Л | Ліковлаг • Лобвінлаг • Локчимлаг • Луглаг • Лужлаг • Лисогорлаг | |
М | Маглаг • Макарлаг • Маткожлаг • Медвежьєгорлаг • Мехреньлаг • Мінлаг • Молотовлаг • Мончегорлаг • Мосліслаг | |
Н | Немнирлаг • Нерчинлаг • Нєфтєстройлаг • Нижамурлаг • Нижнєдонлаг • Нироблаг • Новотамбовлаг • Норильлаг | |
О | Озерлаг • Ольховлаг • Омлаг • Омсукчанлаг • Онеглаг • Опоклаг • Орловлаг • Островлаг | |
П-Р | Павлодарлаг • Панінлаг • Переваллаг • Пєсчанлаг • Печорлаг • Подгорлаг • Подліслаг • Подольлаг • Полянлаг • Приволжлаг • Приморлаг (1939—1940) (1947—1953) • Прорвлаг • Райчихлаг • Річлаг • Рибінлаг | |
С | Сазлаг • Самарлаг • Саратовлаг • Сахалінлаг • Свирьлаг • Свободлаг • Сєвлаг • Сєввостлаг • Сєвдвінлаг • Сєвжелдорлаг • Сєвкузбаслаг • Сєвпечлаг • Сєвураллаг • Сєгежлаг • Селенгінлаг • Сиблаг • Солікамлаг • С.Л.О.Н. • Сороклаг • Сосновлаг • Среднєбеллаг • Сталінградлаг • Старосільлаг • Степлаг • Будівництво № 18 • Сизраньлаг | |
Т | Тавдінлаг • Тагіллаг • Тайожлаг • Тайшетлаг • Темлаг • Теньлаг • Тихвінлаг • Томасінлаг • Транслаг • Тугачлаг • Туймазинлаг | |
У | Ульмінлаг • Умальтлаг • Унжлаг • Ураллаг • Ургаллаг • Услаг • Усольлаг • Устьвимлаг • Ухтижемлаг • Ухтпечлаг • Ушосдорлаг | |
Х-Ч | Хабарлаг • Хакаслаг • Чаунлаг • Чаунчукотлаг • Чебоксарлаг • Челяблаг • Чердаклаг • Череповєцлаг • Чорногорлаг • Чорноісточлаг • Чистюньлаг • Чукотстройлаг | |
Ш-Щ-Ю-Я | Шахтлаг • Шекснинлаг • Широклаг • Шосдорлаг • Щугорлаг • Югорлаг • Южлаг • Южкузбаслаг • Юзлаг • Янлаг • Янстройлаг | |
ГУЛАГ • Особливі табори • Табори ГУЛАГу | ||
А | Азовлаг • Актюбінлаг • Алданбуд • Алданлаг • Алтайлаг • Амгуньлаг • Амурлаг (1938—1941) (1947—1953) • Ангарлаг • Ангренлаг • Аралічевлаг • Архбумлаг • Астраханлаг • Ахтублаг • Ахунлаг | |
Б | Баженовлаг • Байдарлаг • Бакаллаг • Баковлаг • Балахлаг • Балейлаг • Бамлаг • Барашевлаг • Безім'янлаг • Білогорлаг • Білбалтлаг • Білрічлаг • Берлаг • Березлаг • Березовлаг • Бирлаг • Бобровлаг • Богословлаг • Бодайболаг • Борлаг • Букачачлаг • Бурлаг • Буреполомлаг • Бутугичаг (підрозділ Теньлаг) | |
В | Ванінлаг • Верхижемлаг • Ветлаг • Вишлаг • Владлаг • Волголаг • Воркутлаг • Воронінлаг • Востоклаг • Востураллаг • Витегорлаг • Вяземлаг • Вяртсильлаг • Вятлаг | |
Г | Гагарлаг • Гдовлаг • Глазовлаг • Горлаг • Горшорлаг • Гурлаг • Гусиноозерлаг | |
Д | Дальлаг • Джезказганлаг • Джидинлаг • Джугджурлаг • Дмитровлаг • Донлаг • Дорлаг • Дубогорлаг • Дубравлаг | |
Є-Ж-З-І | Єнісейлаг • Єнісейжелдорлаг • Єнлаг • Єрмаковлаг • Желєзлаг • Заимандровлаг • Заполярлаг • Заплаг • Зирянлаг • Івдельлаг • Індігірлаг • Інтинлаг | |
К | Казлаг • Калуглаг • Каменлаг • Камишлаг • Каракумлаг • Каргопольлаг • Карлаг і А. Л. Ж. И. Р. • Каспійлаг • Кексгольмлаг • Кизеллаг • Кимперсайлаг • Китойлаг • Ключевлаг • Кольлаг • Косланлаг • Косьвинлаг • Котласлаг • Кочкарлаг • Красногорлаг • Краслаг • Кузбаслаг • Кузнєцлаг • Кулойлаг • Кусьїнлаг | |
Л | Ліковлаг • Лобвінлаг • Локчимлаг • Луглаг • Лужлаг • Лисогорлаг | |
М | Маглаг • Макарлаг • Маткожлаг • Медвежьєгорлаг • Мехреньлаг • Мінлаг • Молотовлаг • Мончегорлаг • Мосліслаг | |
Н | Немнирлаг • Нерчинлаг • Нєфтєстройлаг • Нижамурлаг • Нижнєдонлаг • Нироблаг • Новотамбовлаг • Норильлаг | |
О | Озерлаг • Ольховлаг • Омлаг • Омсукчанлаг • Онеглаг • Опоклаг • Орловлаг • Островлаг | |
П-Р | Павлодарлаг • Панінлаг • Переваллаг • Пєсчанлаг • Печорлаг • Подгорлаг • Подліслаг • Подольлаг • Полянлаг • Приволжлаг • Приморлаг (1939—1940) (1947—1953) • Прорвлаг • Райчихлаг • Річлаг • Рибінлаг | |
С | Сазлаг • Самарлаг • Саратовлаг • Сахалінлаг • Свирьлаг • Свободлаг • Сєвлаг • Сєввостлаг • Сєвдвінлаг • Сєвжелдорлаг • Сєвкузбаслаг • Сєвпечлаг • Сєвураллаг • Сєгежлаг • Селенгінлаг • Сиблаг • Солікамлаг • С.Л.О.Н. • Сороклаг • Сосновлаг • Среднєбеллаг • Сталінградлаг • Старосільлаг • Степлаг • Будівництво № 18 • Сизраньлаг | |
Т | Тавдінлаг • Тагіллаг • Тайожлаг • Тайшетлаг • Темлаг • Теньлаг • Тихвінлаг • Томасінлаг • Транслаг • Тугачлаг • Туймазинлаг | |
У | Ульмінлаг • Умальтлаг • Унжлаг • Ураллаг • Ургаллаг • Услаг • Усольлаг • Устьвимлаг • Ухтижемлаг • Ухтпечлаг • Ушосдорлаг | |
Х-Ч | Хабарлаг • Хакаслаг • Чаунлаг • Чаунчукотлаг • Чебоксарлаг • Челяблаг • Чердаклаг • Череповєцлаг • Чорногорлаг • Чорноісточлаг • Чистюньлаг • Чукотстройлаг | |
Ш-Щ-Ю-Я | Шахтлаг • Шекснинлаг • Широклаг • Шосдорлаг • Щугорлаг • Югорлаг • Южлаг • Южкузбаслаг • Юзлаг • Янлаг • Янстройлаг | |
ГУЛАГ • Особливі табори • Табори ГУЛАГу |
Генеалогія та некрополістика | |
---|---|
Генеалогія та некрополістика | |
Нормативний контроль | FAST: 112168 · Freebase: /m/0c46ykr · GND: 156963728 · ISNI: 0000000109851424 · LCCN: n83059572 · MAK: 9810578129305606 · NKC: js2013769212 · NTA: 128842423 · NUKAT: n2008115618 · SUDOC: 174594917 · VIAF: 70302106 · WorldCat: lccn-n83059572 |
Нормативний контроль | FAST: 112168 · Freebase: /m/0c46ykr · GND: 156963728 · ISNI: 0000000109851424 · LCCN: n83059572 · MAK: 9810578129305606 · NKC: js2013769212 · NTA: 128842423 · NUKAT: n2008115618 · SUDOC: 174594917 · VIAF: 70302106 · WorldCat: lccn-n83059572 |